Under Tokugawaregimen i Edo (Tokyo) fanns det 264 länsherrar-
-som styrde över sina klaner.
Den här berättelsen utspelar sig i en av dessa klaner, 1725.
Ska du också testa det, Tatewaki?
Nej. Hästgardisten Isaburo Sasahara här har testat det. Det räcker.
Jag förstår.
Jag ska hälsa kammarherren att ni båda har testat det.
Men jag hade hellre sett er duellera än att testa svärd.
Det går rykten inom klanen-
- att ni undviker dueller eftersom ser det illa ut för förlorarens familj.
Och det vet ni båda två.
Nåväl, det gör mig inget.
Att sätta familjens anseende före er stolthet som krigare-
-det är kanske en bra livsfilosofi.
Att hugga halmdockor för att testa ett svärd åt vår länsherre...
Det är minsann fredliga tider.
Se det bara som en av våra plikter.
Isaburo, du är för underdånig dina överordnade.
Tja, jag är van.
Jag gifte in mig i min hustrus familj och har varit hunsad i över 20 år.
- Har det hänt nåt utöver det vanliga? - Nej, inget alls.
Vill ni se gränsprotokollet för november?
Nej, inte om inget ovanligt har hänt.
Jag återvänder till slottsstaden med Sasahara.
Vid Inoko november
gör man riskakor
men det kommer inga gäster
De verkar se fram emot Inokofestivalen i morgon.
Ja, Inoko.
Då börjar väl också festivalen för Suwahelgedomen vid slottet i morgon?
Guden som kom i februari och skänkte oss risskörden-
- ger sig av i morgon och är borta till nästa februari.
- Tror du på såna saker? - Nej, jag bara...
Det finns nåt värdefullt i barnens rena hjärtan.
De tror på det som de sjunger.
Längtar du efter barnbarn?
Jo, så fort Yogoro har hittat en hustru.
- Är inget bestämt än? - Nej.
Min hustru Suga gör det svårt.
Det måste vara nån som hon godkänner.
Jag vill inte lägga mig i saken, men jag hoppas Yogoro får en bra fru-
- som är kärleksfull, tålmodig och godhjärtad.
Är adjutanten här?
Ja, han anlände nyss och väntar på dig.
Hur kan du låta adjutanten vänta?
Du och Asano hade väl nåt meningslöst samtal om stridsteknik igen!
Ett personligt besök från adjutanten-
- det har familjen Sasahara aldrig fått.
Jag ska tala klarspråk, Isaburo.
Hans nåds bihustru Ichi har blivit förvisad från slottet.
Va? Hennes nåd Ichi?
Just det. Det har blivit bestämt-
- att hon ska gifta sig med din son Yogoro.
Adjutant, varför har hon blivit förvisad?
Hon har ådragit sig Hans nåds missnöje.
Men Hans nåd vill inte att hon tvingas gifta sig med vem som helst.
Som hästgardist har du det bra ställt och Yogoro har ett gott anseende-
-så Hans nåd har valt honom.
Jag återvänder om några dagar för att ta emot ditt svar.
Men Sasahara, det här är Hans nåds önskemål-
-så tänk dig noga för.
Adjutanten ska ge sig av!
Varför ska vi ta emot henne?
Du borde ha tackat nej direkt.
Vet du överhuvudtaget-
- vad som fick Hans nåd att förvisa henne?
För de första är hon...
Jag vet. Hon är dotter till Hyoemon Shiomi, som för protokoll...
Det där vet alla om.
Men varför blev hon förvisad trots att hon fött Hans nåds son Kikuchiyo?
- Det är viktigt att veta. - Kära mor...
Tyst med dig!
Ingen av er begriper ett dugg. Ni är helt hopplösa.
Låt mig tala om hur det ligger till.
Efter att Ichi födde Kikuchiyo åt Hans nåd-
- besökte hon de varma källorna i Atsushio för att vila upp sig.
När hon kom tillbaka fann hon Hans nåd med en ny bihustru, Tama.
Hon är dotter till kammartjänaren Gohei Yamagiwa.
Ichi förlorade besinningen och kastade sig över Tama.
Hon örfilade henne och släpade omkring henne i håret.
Sen slet hon tag i Hans nåds kläder-
-och gav honom flera örfilar!
Ska vi ta emot en så fräck och våldsam kvinna i vårt hem?
Men mor... Vi bör vara tacksamma och ta emot henne utan att klaga.
Bunzo!
Oavsett vad du säger, så har vi inget val.
Det är Hans nåds önskemål.
Den här historien...
- Jag är inte glad för det. - Inte jag heller.
Men om jag vägrar kan det bli problem senare.
Yogoro säger inget, men han vill inte gifta sig-
- med nån som varit bihustru åt länsherren och fött hans barn.
Att tvingas gifta sig på grund av omgivningens förväntningar...
Det påminner lite om när jag gifte in mig i familjen Sasahara.
Jag vill inte att Yogoro ska göra samma misstag som jag.
Sasahara!
Isaburo... Jag hittade dig inte i vaktrummet.
De sa att du skulle vara vid gränsen.
Hur som helst, jag har precis fått höra de goda nyheterna.
Adjutanten och kammarherren har gott omdöme!
De är vakna även i fredstider.
Det är en ära för hästgardet att Hans nåd valt en av oss.
Men, Isaburo...
Gör inget väsen av bröllopet och så vidare. Bara de närmaste.
Så småningom kan det medföra en befordran för dig.
Att fira stort vore respektlöst mot Hans nåd.
Förstår du?
Hur som helst är det underbara nyheter. Vilken lycka!
Han är inte lite fräck.
Han bryr sig inte om vad du känner eller vad det innebär för din familj.
Det enda han tänker på är hästgardets anseende.
Ska du använda dig av din hemliga stridsteknik?
Den andre går framåt och du backar.
Han går framåt igen, du backar. Men sen i sista stund-
- byter du ställning, från försvar till attack.
Men du angriper aldrig. Du väntar tills motståndaren blir trött.
Det vill säga tills han ger upp.
- Inte värdig? - Just det.
Vi kan inte ta emot en kvinna som har vunnit Hans nåds gunst.
Du behöver inte vara så blygsam. Det har hänt förut-
- och inom alla klaner, inte bara Aizuklanen.
Det är jag väl medveten om, men jag önskar ändå att få avböja.
Avböja?
Lyssna nu, Sasahara. Det går inte att avböja.
- Det är Hans nåds önskemål. - Jag vill inte vara respektlös.
Men vi är inte värdiga en sån ära.
Du vet väl vad ett sånt önskemål innebär? Det är en order.
Jag rättar mig givetvis efter ordern, men om jag får avböja...
Vad menar du? Om du avböjer rättar du dig inte efter ordern.
Så menar jag inte! Det är bara en alltför stor ära.
Sasahara... Vägrar du att gå med på det?
Nej då, det handlar inte om det, men vi är inte värdiga denna ära.
Jag börjar bli trött på att höra det!
Far, jag vill ta emot Hans nåds gåva.
Vad säger du?!
Ungdomarna har mer förstånd.
Jag vet inte vilken nytta man har av att bara tänka på stridsteknik.
Isaburo Sasahara, du är lite för envis.
Må ni njuta av
ett långt liv tillsammans
Vi ska finnas vid er sida
så länge ni lever
Detta är en dag att fira
Låt våra själar fira denna lycka
Jag har inte mycket att erbjuda-
- men jag hoppas att ni vill välkomna mig i familjen.
Du må ha varit Hans nåds gunstling förut-
- men nu är du ingift i familjen Sasahara.
- Glöm inte det. - Suga, du behöver inte...
Jo, jag är tvungen att säga det för att hålla disciplinen här hemma.
Den här kvinnan blev förvisad trots att hon fött Hans nåds barn.
Vi får inte vara för snälla.
Välkommen hem. Förlåt, jag hörde inte att du var tillbaka.
Det är ingen fara. Var är Nui?
Svärmor gick med henne till Shonenjitemplet.
Och far?
Han var färdig med arbetet och kom hem för en timme sen.
Ichi...
Min mor är säkert otrevlig mot dig, men bry dig inte om henne.
Nej, det är hon inte. Hon berättar vänligt om mina plikter i hushållet.
Det tror jag inte på.
Om du nånsin tycker att det blir outhärdligt-
-tänk då på min far.
Din far?
Han tycker inte om hur min mor tänker eller talar.
Ändå har han stått ut med det i över 20 år.
- Ichi, är middagen färdig? - Ja, med detsamma.
Förbered en flaska sake i kväll.
- När katten är ute... - Säg inte så.
Om katten kunde förändra sig lite hade det inte behövts sägas.
Men världen blir aldrig som man vill.
"Jag önskar gå ur tjänst"-
- "och låta min son Yogoro ta över som familjens överhuvud."
"Jag hoppas att mitt önskemål ska beviljas."
Sasahara, hur står det till mellan din son och hans hustru?
Det gläder mig att säga att allt är bra.
Du ställde till med en massa besvär i början-
- och nu är allt bra och du gläder dig?
Jag hoppas att ni förlåter mig.
Det är lite tidigt att gå ur tjänst, men hans son har gift sig, så...
Nåväl, vi säger till adjutanten att be Hans nåd bevilja det.
Det kommer inte att dröja länge.
Ska Isaburo Sasahara gå ur tjänst?
Jag har inte tänkt så mycket på det förut-
- men nu när det är gjort känner jag mig lättad.
Samtidigt är det tomt i hjärtat.
Jag frågar mig vad jag har gjort av mitt liv.
Det är inte likt mig.
Yogoro har gift sig, och det är ett lyckligt äktenskap.
Kanske blir livet lite bättre för nästa generation.
Åtminstone får Yogoro det bättre än jag.
Som du fick se blir det sällan så illa som man fruktar.
- Va? - Med Yogoros fru, menar jag.
Nej, hon är en utmärkt hustru.
Jag var orolig för att hon skulle kunna få utbrott när som helst-
-men jag hade helt fel.
Suga är som hon är-
- men Ichi är alltid trevlig och tillmötesgående mot henne.
Men en sak förstår jag inte Om hon nu är så sansad-
-varför attackerade hon då Hans nåd?
Ja, där är vi två. Jag kan inte heller begripa det.
Dina plikter är som sagt inte särskilt krävande.
Kolla vapnen i förrådet mot inventarielistan.
Se till att mannarna rengör dem på bestämda datum.
Det är inte mer än så.
Det svåra är att ha med andra att göra, gelikar såväl som överordnade.
Du måste inte alltid böja dig, men ibland är människor oresonliga-
- och om du jämt blir uppretad kan du inte utföra ditt arbete.
Ursäkta mig.
- Riskex? De ser goda ut. - Smaklig spis.
Vänta lite, Ichi.
Jag ska snart gå ur tjänst.
Då blir Yogoro familjens överhuvud, och du är hans hustru.
Du behöver inte lägga band på dig för den gamla häxans skull.
Du är husmor nu. Förstår du?
Ja, men hon är trots allt min svärmor-
- och jag ska betrakta henne som en mor.
Ursäkta mig.
Yogoro, det var allt om dina plikter.
Ta nu lite riskex.
Men en sak förstår jag inte...
- Vadå? - Alltså...
Att det här är samma kvinna som slet tag i Hans nåds kläder.
Det är obegripligt för mig.
Jag hade också svårt att tro på det-
-så jag frågade henne häromdagen.
Jaså?
Hon blev nedstämd-
-och berättade sen.
Jag var nitton när jag kom till länsherren.
Det var förrförra året.
Ichi, vänta lite...
Det är så att adjutanten är här i ett särskilt ärende.
Hans nåd har lagt märke till dig.
Det är bestämt att du ska bli hans bihustru.
Var tacksam för äran.
Du måste ha blivit chockad av ett så plötsligt besked.
- Jag kände snarare ilska. - Ilska?
Länsherren var över femtio och hade förälskat sig i mig.
Det kändes som om en hårig larv kravlade på min hals.
- Jag ryste i hela kroppen. - Vad hände sen?
Det här är inte bara nyckfullhet från Hans nåds sida.
En länsherre måste ha en arvtagare för att ätten inte ska dö ut.
För tillfället har Hans nåd bara en arvtagare, unge herr Masamoto.
Om nåt skulle hända...
Hur som helst, Ichi...
Det är inte vilken kvinna som helst som blir utvald till bihustru.
Om hon får en son kan denne en dag bli Hans nåds arvtagare.
Hon måste vara lika vacker och godhjärtad som du.
Jag... kan inte tacka ja.
Är skälet att du redan har en fästman, Sannojo Kasai?
- Sannojo Kasai? - Ja.
Våra föräldrar hade arrangerat vår förlovning.
Så om Sannojo går med på det-
- kommer du alltså med glädje att gå i tjänst hos Hans nåd?
Vad säger du?
Jag trodde aldrig att Sannojo skulle göra det.
Men han lydde Hans nåds order-
-och avstod från dig?
- Ja. - Du hade alltså inget val.
Men jag ville ändå inte. Så jag väntade med att svara.
Du ställer bara till med besvär! Gå nu!
Nej. Jag går inte förrän jag får träffa Sannojo.
Du har lovat att gå i tjänst hos Hans nåd om Sannojo går med på det.
Uppenbarligen har han gjort det.
Som ni befallt-
- har Hyoemon Shiomis dotter Ichi inställt sig.
Det var som att släpa en vit bröllopskimono genom leran.
Sen fick jag en tanke...
Nej, det var mer som en bön. Jag tog ett beslut.
Jag skulle föda söner åt honom.
Hur många friska pojkar som helst.
Inga andra kvinnor skulle uppleva min förtvivlan. Det skulle sluta med mig.
Det var verkligen som att be en bön.
Det var precis så det kändes.
Och så...
Ett år senare födde jag Kikuchiyo.
För att jag skulle vila upp mig efter födseln-
- skickade Hans nåd mig till de varma källorna i Atsushio.
När jag sen återvände till slottet...
Ichi, det här är Tama.
Var snäll mot henne.
Det var inte svartsjuka.
Den nya bihustrun visade inte ett spår av sorg-
-och jag hatade henne för det.
Hon var så stolt och belåten över att vara bihustru!
Du är ett odjur!
Hans nåds missnöje med dig...
har varit min lycka.
Jag kunde aldrig ha funnit en bättre hustru.
Från och med i kväll-
-ska jag glömma min son.
Va?
Länsherren betyder inget för mig.
Men...
jag har oroat mig över barnet som jag födde.
Det har jag gjort.
Men från och med i kväll...
ska jag aldrig mer heller tänka på barnet.
Jag ska glömma honom.
Yogoro...
Behandla Ichi väl.
Du är lyckligt lottad.
Du hittar aldrig nån som hon igen.
Ett par utan barn har inget som knyter dem samman.
Jag har väntat i nästan två år, men nu äntligen!
Fast jag hade föredragit en pojke.
Hyoemon, man kan inte få allt man önskar sig.
Har ni bestämt vad hon ska heta?
Tja, Yogoro och jag har inte mycket i skallen-
- men vi har diskuterat saken och gett henne namnet Tomi.
Sändebud!
Jag heter Ryuzo Komiya och har ett brådskande bud från Edo.
Vad säger du? Har unge herr Masamoto dött i sjukdom?
Ja, det stämmer.
Han vilade upp sig efter en förkylning han ådrog sig den tolfte.
Men hans tillstånd försämrades-
-och han gick bort under natten.
- Vilken tur... - Vadå?
Arvtagaren är död-
- men ätten Matsudaira kommer inte att dö ut.
Vi har unge herr Kikuchiyo, sonen till Hyoemon Shiomis dotter Ichi.
Men Sasahara...
Att Kikuchiyo har blivit Hans nåds arvtagare-
- innebär att Ichi är mor till den blivande länsherren.
Om hon förblir gift med en vasall-
-vad kommer folk att säga då?
Menar ni att det är Hans nåds önskemål?
Ja.
Kammarherren, både här och i Edo, håller med.
Du borde inte vänta på den formella ordern.
Det bästa vore om Yogoro skickade ett brev till Hans nåd-
- med ett önskemål om att få återlämna Ichi till slottet.
Kapten Kotani, har ni pratat med Yogoro om det?
Jag har försökt övertala honom sen i förrgår, men han vägrar.
Självfallet gör han det. De har ett barn ihop - Tomi.
Nej, det kan jag förstå. Känslomässigt sett är det svårt.
Kammarherren och adjutanten förstår det mycket väl-
- men i vår värld finns det inget utrymme för känslor.
Det vet du mycket väl.
Så ni säger till mig att jag ska övertala Yogoro?
Jag ber dig föreslå det frivilligt i stället för att vi ger order om det.
Jag hoppas att du förstår skillnaden!
Ichi, vad är det med dig?
Du är blek. Mår du dåligt?
Kapten Kotani var här i eftermiddags.
Jag känner mig...
mer besviken än glad...
över din omtanke.
Förlåt, Ichi.
Jag ville inte hålla det hemligt-
- men jag kunde inte förmå mig att tala om det.
Storebror... Far vill tala med dig.
Vad talar männen om i enrum?
Jag vet inte riktigt.
Det är som en kris i familjen - och så döljer de det för mig!
Säg till dem att de kan prata på kvällen efter maten.
Ichi, jag har en sak att berätta för dig.
Kom in här.
Först det som far sa:
Han har gått ur tjänst, och jag är familjen Sasaharas överhuvud.
Han vill att jag ska göra det som jag tycker är rätt.
Men han säger också att du betyder för mycket för familjen-
- för att vi ska kunna skicka i väg dig.
Att vi måste ta hand om dig så väl vi kan.
Det verkar inte som om mor känner till nåt om det här än.
Förr eller senare måste jag berätta det.
Men oroa dig inte.
Ichi...
Det finns ingenting som kan få mig att skicka tillbaka dig.
Det är även för Tomis skull.
Det må var Hans nåds önskemål, men han är alltför självisk.
Ichi är ingen docka. Hon är gjord av kött och blod.
Ja, det har du rätt i.
Jag förstår att det är svårt för dig som är ung.
Men med gråtande barn och härskare kan man inte resonera.
Isaburo, låt oss höra vad du tycker?
Jag tycker ingenting.
Yogoro är familjens överhuvud nu. Det är han som bestämmer.
- Men en sak vill jag säga. - Vad?
När vi tog emot Ichi var det adjutant Takahashi som kom hit.
Jag vill att han kommer hit igen-
- och personligen förklarar varför vi nu måste lämna tillbaka henne.
Jag önskar att det vore möjligt-
- men det skulle väcka för mycket uppmärksamhet.
Isaburo, det här är en order från Hans nåd!
Då vill jag höra Hans nåds skäl. När modern till hans son blir besvärlig-
- tvingar han henne att gifta sig med en vasall.
När han får nya besvär vill han ha tillbaka henne.
Det är orimligt och hänsynslöst. Han vet inget om människors känslor.
Om människors känslor?
Kapten Kotani, det var inte med glädje som vi tog emot Ichi.
Och Ichi kände inte Yogoro eller vår familj.
Det var inte roligt för henne heller.
Men skälet till att de är lyckliga i dag-
- är att de har behandlat varandra med ömsinthet och omtanke.
Ja, förstås. Det förstår jag mycket väl.
Men Isaburo...
Om du är omedgörlig kan det sluta illa för familjen Sasahara.
Det spelar ingen roll om det så regnar eld från himlen.
- Jag lämnar inte tillbaka Ichi. - Va? Och om det regnar blod också?
Vänta, Yogoro. Tänk på vad du säger!
Kapten Kotani, jag tror det får räcka för i dag.
Jag ber dig, mor. Du som själv är kvinna borde förstå henne.
Vad skulle du ha gjort i Ichis ställe?
Lämnat Tomi och flyttat tillbaka?
Nu räcker det, Yogoro!
Ska familjen slås i spillror för att du är tokig i en kvinna?
Som det ser ut...
Alltså... Som det ser ut nu kan det vara oundvikligt.
Storebror, menar du verkligen att du kan sätta familjens öde på spel?
- Ja. - Vad säger du?
Bunzo, om du var jag, skulle du då lämna tillbaka Ichi?
Det är väl klart! Du är för blödig!
Lägg band på dig, Bunzo!
Yogoro är familjens överhuvud. Vad man än tycker, så är hans beslut.
Ichi...
Ha tålamod. Du får inte förlora hoppet.
Om du älskar Tomi och Yogoro-
- måste du sätta dina förpliktelser åt sidan, även om det är svårt.
Jag anser att du är en hustru värd att skydda-
- även om det skulle bli familjens undergång.
Jag är inte värd det här.
Men det kommer inte att sluta här.
Jag har meddelat henne. Hon kommer snart.
Syster... Här borta.
Vi har hört allt om omständigheterna här.
Vi släktingar och familjen Sasahara har diskuterat vad vi ska göra.
Vi har talat med Yogoro och vet precis vad han känner.
Därmed handlar det nu bara om hur du känner.
Vi skulle vilja höra din åsikt.
Ichi, vill du fortsätta leva med Yogoro-
- även om det innebär slutet för familjen Sasahara?
Ichi, låt oss höra ditt svar.
Ja, det vill jag.
Även om det innebär slutet för familjen Sasahara?
Ja.
Ichi... Din far, Hyoemon Shiomi, har bett kammarherren-
- om att låta hämta tillbaka dig till Hans nåd så fort som möjligt.
Det måste du känna till.
Och inte nog med det.
När Yogoro går till och från slottet står han och väntar-
- för att vädja till honom att skicka tillbaka dig.
Det har hänt flera gånger.
Min far är min far. Jag är jag.
Hellre dör jag än återvänder dit.
Var vänlig och meddela kammarherren och adjutanten hur jag känner.
Jag ber er att lägga fram det på ett smidigt sätt.
Om det fanns ett smidigt sätt hade vi inte suttit här.
Ichi, låt mig upprepa frågan.
Din önskan att bli kvar hos Yogoro är alltså slutgiltig-
-oavsett hur det påverkar familjen?
Och utöver familjen kommer även vi andra släktingar att straffas.
Men det bryr du dig ändå inte om?
- Jag har inget val. - Jag förstår.
Det är ingen mening att försöka övertala nån som hon.
Du kan ge upp, Suga.
Du är oansvarig, Yogoro, men det är otur att en sån kvinna väljer dig!
Du behöver inte längre ta hänsyn till oss.
Det är fritt fram för er båda att slå er familj i spillror.
Vi måste också göra oss redo att bli indragna.
Inte konstigt att du attackerade Hans nåd, så tjurskallig som du är.
Ichi, jag är ledsen...
Återvänd. Återvänd till Hans nåd!
Din idiot!
Varför säger du det nu?
Vad spelar familjen för roll?
Vad gör det att släktingarna får problem?
Eller har du bestämt dig för att du vill behålla din ställning?
Yogoro. - Ichi.
Lyssna på mig.
Min svärfar blev imponerad av min stridsteknik-
- och bad mig gifta in mig i familjen. Jag kunde inget annat.
Jag var med andra ord en värdelös människa.
För att bevisa mig har jag kämpat i 20 år-
- för att bevara familjen Sasaharas goda rykte och ställning.
Varför är jag då så envis nu?
Dels är det förstås klanens oacceptabla hänsynslöshet.
Men det är också nåt som jag aldrig själv har upplevt-
- nämligen er vackra kärlek, som har berört mig allra mest.
Och nu gör du så här!
Lova mig, Yogoro-
-att du aldrig släpper taget om Ichi.
Du också, Ichi. Vad som än händer, så får du inte lämna honom.
Lova mig det, båda två!
Är Yogoro hos kammarherren?
Ja, och han väntar på dig.
Jag träffade honom på slottet.
Han var på väg till kammarherren och sa att du skulle komma dit.
Kammarherren vill ställa några frågor till er båda.
- Men vad ska jag göra med Tomi? - Det blir bara en kort stund.
Jag följer med dig.
Min bror väntar på dig.
Säg din mening klart och tydligt, som du gjorde till släktingarna.
Syster!
Om du tappar modet nu, vad ska då min bror göra?
Ni måste visa kammarherren hur fast beslutna ni är.
Skynda dig nu!
Syster?
Syster!
- Far, vad har du gjort i dag? - Jag besökte Tatewaki vid gränsen.
- Har det hänt nåt nytt på slottet? - Nej, inte än så länge.
Som det ser ut nu, så kanske...
Jag hoppas att inget händer.
Varför skriker Tomi? Vad gör Ichi?
- Hon gick ut. - Har hon gått ut?
Till kammarherren. Ungefär klockan två.
Va? Till kammarherren?
Mor, var är Ichi? Vad har hänt med Ichi?
Var är Bunzo?
Bunzo! Vad har du gjort med Ichi?
Bunzo! Vad har hänt med henne?
Mor säger ingenting-
- men Sahei och Nui säger att du tog med henne till kammarherren.
Jag frågar dig vad som har hänt!
Alltså...
Bunzo... Du lurade henne!
Hur många gånger måste vi säga det innan du förstår, Ichi?
Vi hade inget val.
Det kvittar hur många gånger ni säger det. Jag vägrar förstå.
Va?
Min man, mitt barn och min svärfar måste vara oroliga.
Jag ska gå hem.
Vänta, Ichi!
Om du inte går med på det trots allt som vi har sagt-
- då får du lov att återvända till familjen Sasahara-
- men bara om du kan låta Yogoro Sasahara och hans far, Isaburo-
-begå seppuku.
Ichi, jag ber dig att lyda mitt råd-
- och frivilligt återvända till slottet.
Om du återvänder till slottet utan att ställa till med bråk-
- kommer kammarherren att ha överseende med allt som har hänt.
Men om du insisterar på att återvända hem till familjen-
- kommer inte bara Yogoro, utan även hans far, Isaburo-
- som inte har styr på sitt hushåll, beordras att begå seppuku.
Ers nåd, jag ber er att återvända till slottet.
Du är alltså fru till fotsoldaten Bansaku Kariya?
Ja. Jag heter Kiku.
På kammarherrens order, säger du? Hur lyder ordern?
Han bad mig komma överens med er om att besöka er morgon och kväll-
-för att amma er dotter Tomi.
Jag vill inte ha några tjänster! Gå härifrån!
Men...
- Om jag går dit så här... - Nu räcker det! Gå härifrån!
- Men... - Gör som jag säger!
Vänta!
Du är så dum, Tomi!
Hur kan du vara så glad vid en främmande kvinnas bröst?
Vad du är dum, Tomi...
Yogoro!
Från och med i morgon får du inte inställa dig vid slottet.
Det har jag själv redan bestämt.
Vad gör Yogoro?
Han har inte inställt sig sen det här hände-
- men han har meddelat att han är sjuk.
Och Tomi?
Kammarherren beordrade hustrun till fotsoldaten Basaku Kariya-
- att gå dit och amma henne två gånger om dagen.
Hon är sund och godhjärtad. En bra, pålitlig kvinna.
Så du menar att alltihop är över?
Ja, nu när Ichi har återvänt till slottet.
I slutändan kunde det aldrig ha gått på nåt annat vis.
Vi tog bara en omständlig väg.
Att göra uppror leder ingenvart.
Isaburo, menar du verkligen det?
Jag kom hit i dag för att försäkra mig om vad du tycker.
I så fall hoppas jag att du snart glömmer hela den här historien.
Klanens behandling av din familj har bekymrat mig-
-liksom hur du har reagerat på den.
- Bekymrat dig? - Det liknar din svärdteknik.
Om den andre går framåt backar du. Om han gör det igen backar du igen.
Men du brukar inte ge dig så lätt.
Klanen begärde inte formellt att få tillbaka henne.
Det liknar mer en kidnappning.
Om shogunens riksråd i Edo eller länsherrarna hör talas om det-
- kan det visa sig vara ett stort misstag för ätten Matsudaira.
Att det kommer att sluta med det här-
-att du kommer att tillåta det...
det kan jag inte tro på.
Ska jag skicka ett brev och formellt be slottet hämta tillbaka henne?
Det var det enda vi kunde göra.
Det var för familjen Sasaharas skull.
Det är ändå en kränkning! Och nu ska jag be dem att ta tillbaka henne?
Vi ber dig, Yogoro. Jag förstår att det inte är lätt.
Jag var rädd att du skulle bege dig till kammarherren.
Jag uppskattar att du lät bli.
Kammarherren och adjutanten är imponerade av din självbehärskning.
- Så om du skickar ett brev... - Jag vägrar.
Jag har inget minne av att ha skickat tillbaka Ichi till slottet.
Yogoro...
Alltihop är över nu. Kan du inte bara göra som Kenmotsu ber dig?
Det är absurt, far. Jag tänker aldrig gå med på det.
Men tänk på Ichi. Hon höll tillbaka tårarna-
- lämnade allting och återvände till slottet.
Om jag ska tänka på Ichi, hur kan jag då svika henne så?
Men Yogoro, det är som att skicka efter en läkare när liket är dött.
- Vad säger du?! - Vänta nu, Yogoro.
Yogoro är ung ännu.
Isaburo, prata med honom så att han begriper.
Allt det här handlar om er familj.
Inte bara vår familj, utan din också och resten av släkten.
Hur som helst vill jag be dig gå hem för i dag.
Yogoro blir svår att övertyga, men jag ska tala med honom.
Ge mig några dagar.
Ska Yogoro komma hit och anhålla om att få lämna tillbaka henne?
- Ja. - Så trevligt att höra.
Tack för dina ansträngningar.
Då har det löst sig till slut.
Vi kan se fram emot festivalen för Suwahelgedomen i morgon.
Javisst ja, och Inokofestivalen!
Det här var oundvikligt-
- så varför ställde de till med så mycket besvär?
Yogoro gjorde fel, men Isaburo var också oförskämd.
Det stämmer.
Han är hunsad av sin fru. Att han gick emot klanens order på det viset-
-det är alldeles olikt honom.
Nu är saken avgjord, så vi behöver inte klandra honom.
Hans agerande är hedervärt.
Vi borde belöna honom på nåt vis.
Yogoro Sasahara av hästgardet har anlänt!
Jag är glad att du inställer dig för tjänst. Jag hörde att du är sjuk.
- Har du tillfrisknat? - Ja, helt och hållet.
Och vad har du för ärende?
Efter att ha övervägt min fars önskningar har jag tagit ett beslut.
Här är det.
Det var bra gjort. Tack ska du ha.
Idiot! Är du från vettet?
Anhållan.
Ichi, hustru till min son, Yogoro, har blivit olovligen bortförd.
Att hon tvingades tillbaka till slottet var en stor orättvisa.
Det strider mot all moral och kan inte förlåtas.
Härmed ber jag er att omedelbart lämna tillbaka henne.
Om vår anhållan avvisas-
-ska den skamlösa grymhet-
- som Masakata Matsudaira och hans ämbetsmän har begått-
- bli känd i alla Japans 60 provinser.
Den 18 november 1727, klockan 14.00.
Isaburo Sasahara av Aizuklanen.
Ett varningens ord:
Nån kan komma att använda mitt eller min fars namn-
- för att begära att Ichi återlämnas till slottet.
Men då kommer det inte från oss, utan är en förfalskning.
Ha det i åtanke. Nu får ni ursäkta mig.
Tack för att du fortsätter komma.
Du måste ha mycket att göra med tanke på Inokofestivalen.
- Herr Sasahara... - Vi bara vädrar huset lite.
- Men... - Tatamimattorna?
Det är brukligt i tider som dessa.
Så att vi inte halkar på blodet.
Tomi har visst väntat, som du ser. Varsågod.
Låt henne dricka sig mätt. Det kan bli sista gången.
Får jag be dig om en sak?
När du har ammat Tomi, kan du då koka riset?
- Ja. - Jag har avskedat allt tjänstefolk.
Och jag har skickat i väg Suga och Bunzo för att kunna vädra ut.
Bara koka det. Jag och Yogoro gör risbollarna själva.
Man kan inte strida på tom mage.
Ursäkta?
Ursäkta mig!
En order från Hans nåd. Visa vördnad!
En order från Hans nåd, sa jag. Tänker ni inte visa vördnad?
- Det är för sent för befallningar. - Ta det lugnt, Yogoro.
Låt oss höra vad ordern innebär.
Order!
Isaburo och Yogoro Sasahara.
För att ni har förolämpat och trotsat Hans nåd-
-beordras ni begå seppuku.
Seppuku?
Det var barmhärtigt av Hans nåd.
Jag trodde att inspektörerna skulle komma och gripa oss-
- och sen hänga eller spika upp oss i fötterna.
- Jag ska rätta mig efter det. - Far...!
Men kapten Kotani, innan vi tar livet av oss vill jag be om en sak.
- Ge mig tre huvuden! - Vad säger du?
Dessa huvuden tillhör Masakata Matsudaira, länsherre i Aizo-
-kammarherren Sanzaemon Yanase-
-och adjutanten Geki Takahashi.
Skurkarna som tog min sons fru utan anledning. Ge mig deras huvuden!
Fan ta dig!
Tatewaki Asano, ledare för gränsvakten, har anlänt.
Tatewaki, jag har tillkallat dig av ett enda skäl.
Förbered dig genast på att döda Isaburo och Yogoro Sasahara.
Det sägs att du är Isaburos jämlike i strid.
Men om han är en alltför svår motståndare-
-ta då med fyra eller fem starka män.
Det är en underlig order.
Vad säger du?
Både far och son har gått emot klanens order.
Anses de inte nu vara förbrytare i vår klans ögon?
Just det!
Då är det inspektörernas uppgift att gripa och straffa dem.
Jag ansvarar för gränsövergången.
Min uppgift är att hålla koll på dem som kommer till och från vår domän.
Sen när har jag blivit inspektör?
Det här är inte rätt tid att tala om vilken din regelrätta plikt är.
Där tar ni fel.
Allt det här började med en regel-
- om att modern till Hans nåds blivande arvtagare-
-inte får vara gift med en vasall.
Vi måste hålla oss till reglerna.
Om ni befaller mig att döda dem-
- befordra mig då till inspektör här och nu-
- och be Hans nåd lova mig en utökning av min förläning till 500 koku-
-enligt klanens regler.
Tatewaki! Du går för långt. Varför är du så omedgörlig nu?
- Gå nu härifrån. - Vi måste samla ihop soldater.
Sasahara och hans son måste dö!
- Gör er klara med detsamma. - En dum idé.
- Vad säger du? - Isaburo är en krigare utan like.
Ni får bara mer problem om ni skickar dit era mannar.
För att lugna ner situationen-
- måste ni först lämna tillbaka Ichi till familjen Sasahara, och sen...
- Va?! Vilka dumheter! - Ni måste förstå...
Om ni tar till våld kommer ni att få se berg av döda och sårade.
Det är kallt, eller hur?
Vad är klockan?
Efter fyra, tror jag.
Ät dig inte helt mätt. Det här bör räcka.
Det kommer nån, inte sant?
På stegen låter det som om han är ensam.
Det är Bunzo.
Bunzo?
Bunzo!
Stå inte bara där. Kom in i trädgården.
Far!
Du kan vara tyst. Jag vet redan vad du tänker säga.
- Kom nu in. - Far!
Bunzo, kom in.
Far!
Hur är det att bo hos Kenmotsu?
Här, drick en kopp! Lyssna på festivaltrummorna.
- Far! - Jag vet vad du vill säga.
Du har blivit tvingad av hela släkten hemma hos Kenmotsu-
- att komma hit och överlämna ett meddelande:
"Ni har trotsat klanen länge nog."
"Det är dags att ni tar emot ert straff med heder."
Far...
Här, drick en kopp.
Bunzo, var inte arg på mig.
Det är inte bara du och mor som blir straffade, utan hela släkten...
för att ni har en så obetänksam man i familjen.
Far...!
Men kom ihåg: Var och en lever på sitt vis.
Jag klandrar varken dig eller Suga för det som har hänt.
Jag hyser inget agg mot er.
Var och en lever på sitt vis.
Ta nu ett glas och gå sen hem.
Och hälsa alla från mig:
"Jag, Isaburo Sasahara, har aldrig i mitt liv"-
- "känt mig mer levande än jag gör nu."
Hans nåd har anlänt!
Har ni inte tagit itu med Sasahara än?
Vad sysslar ni med? En vanlig krigare har trotsat mig och hela klanen.
Tänk om andra klaner får reda på det. Sanzaemon?
Ta med några mannar och ta hand om det själv, före gryningen.
- En sak bara... - Vadå?
Det blir bara värre om kammarherren själv lägger sig i. Låt mig göra det.
Ska du bege dig dit, Geki?
Far, trummorna vid Suwahelgedomen har tystnat.
Det är sent på natten, så de är nog färdiga för i dag.
Det är två år sen i dag som vi ombads ta emot Ichi.
Jag minns det också.
Utanför skulle man fira Inoko- festivalen för skördegudens avresa.
I slottet var det dagen före festivalen för Suwahelgedomen.
Far...
Det här låter kanske blödigt...
Vad är det?
Av nån anledning oroar jag mig mer över Ichis framtid-
-än vad jag gör över Tomis.
Det är som det ska, Yogoro.
Det ska du inte skämmas för.
Den kärlek ni känner för varandra har skänkt mig nytt liv.
Men Yogoro, oroa dig inte så mycket för Ichi.
Vi kommer att dö här-
- men hon är mor till den blivande länsherren.
Ingen kan tortera henne-
- och ingen kommer att göra henne illa.
Men far, tar de inte lång tid på sig?
Jag tänkte fråga innan jag kom in-
- men porten stod öppen, så jag tog mig friheten.
Du får förlåta mig.
Ichi!
Nu ska jag vidarebefordra Hans nåds order.
Ordern om seppuku har vi redan fått.
Nej. Han har utfärdat en ny order.
Isaburo och Yogoro Sasahara.
För er bristande respekt mot Hans nåd-
- ska ni hållas fängslade i Enshojitemplet utanför slottet.
Varför ändrades straffet från seppuku till det här, som är mycket mildare?
Hennes nåd Ichi, modern till Hans nåds arvtagare, Kikuchiyo-
-tillhörde tidigare den här familjen.
Hon vädjade till Hans nåd om att skona liv.
Tänker ni den här gången tacksamt acceptera Hans nåds order?
Nej! Det är inte sant-
Det var som Yogoro Sasaharas hustru-
- som jag vädjade till Hans nåd, via husfrun Yoshino-
-om att skona min far och min make.
Det var inte som arvtagarens mor. Jag...
Jag är fortfarande Yogoro Sasaharas hustru.
Det stämmer faktiskt som Hennes nåd säger-
- men jag har träffat Hans nåd personligen.
Om hon vädjar om att låta skona er-
- i egenskap av arvtagarens mor och inte som Yogoros hustru-
- då lovar han att ändra straffet från seppuku till fångenskap.
Jag förstår inte alls vad det här handlar om.
Inte jag heller.
Adjutant...
Det verkar som om vi har svårt att begripa vad ni precis sa.
Det är enkelt.
Om ni båda erkänner att Ichi inte längre tillhör er familj-
-och att hon har fått återvända-
- då ska Hans nåd lyssna på hennes vädjan om ett mildare straff.
Tänker ni gå med på det och bli skonade-
- eller vägra och gå i strid mot hela klanen? Valet är ert.
I så fall tänker vi inte be om er hänsyn.
Vi är beredda på det värsta.
Menar du att du vägrar förhandla?
Just det.
Det är ni som gör nåt oförlåtligt-
- när ni håller Yogoros fru fången och inte lämnar tillbaka henne till oss.
Lämna genast tillbaka henne!
Nåväl...
Ni har varit ytterst tydliga.
Jag ska nu ställa frågan till Hennes nåd.
Ers nåd, vill ni låta skona dessa båda?
Eller vill ni låta våra soldater komma hit och döda dem?
Ers nåd, tänk på att de är män.
Deras stolthet tillåter inte att de ångrar sig.
Men för er är det annorlunda. Ni har redan flyttat tillbaka till slottet.
Om ni säger klart och tydligt att ni inte tillhör familjen Sasahara-
- och klipper banden till dem, då är det här avklarat.
Har ni förstått? Om ni gör det kommer deras liv att skonas.
Vi behöver inte be dem återlämna er.
Även om de skulle begära att få tillbaka er-
- har det ingen betydelse om ni har klippt banden till dem.
- Vänta! - Stå stilla!
Stå stilla, annars kan det ske en oväntad olycka.
Ers nåd...
Väljer ni att klippa banden till dem och skona deras liv?
Eller vill ni låta dem dö som upprorsmakare?
Vilket blir ert svar?
Ers nåd...
Innebär er tystnad att ni godkänner det jag har sagt?
Visst innebär den det?
Nej. Jag...
Vad tänker ni då göra?
Ichi... Ichi! Ichi!
Ichi...
Döda dem!
Far...
Yogoro!
Far...
Ichi!
Tomi, ta nu farväl av din mor och far.
Tomi... Titta noga på dem.
Det är din mor och far.
Tomi... Låt oss som fortfarande lever lyssna på dem-
- och fråga vad de vill att vi ska göra.
Nej, jag vet utan att fråga.
Jag vet hur de känner, om sin olycka och sin död.
De vill att vi ska berätta för världen om Aizuklanens grymhet.
Då så. Jo, jag har förstått.
Yogoro. Ichi.
Jag och Tomi lovar er.
Vi ska störta Aizuklanen.
Yogoro.
Ichi.
Först ska jag och Tomi bege oss till Edo-
-och tala med shogunatets riksråd.
Vi beger oss dit med detsamma.
Isaburo Sasahara av hästgardet...
Vart är ni på väg?
Jag och Tomi här är på väg till Edo.
Jag måste se bevis för att det är för klanens räkning-
- eller en passersedel, om det är ett privat ärende.
Jag har ingetdera.
Då kan jag tyvärr inte låta er passera.
Vi måste till Edo, även om vi inte har tillstånd.
Menar du att ni vill lämna domänen-
-utan några officiella dokument?
Ja.
Om jag ska göra min plikt och upprätthålla min heder som samuraj-
-kan jag inte tillåta det.
Om ni insisterar på att bryta mot lagen och passera gränsen-
- måste jag stoppa er, om jag så riskerar mitt liv.
Det kan inte hjälpas.
Hon är väldigt lugn.
Jag skulle vilja lägga henne i huset, där det inte blåser-
- men där inne finns människor som du och jag ogillar.
Ytterst otäcka människor.
Hon fick mjölk före gryningen, så hon är nog inte särskilt hungrig.
Men jag tycker synd om henne om hon inte får nåt alls.
Man ska vänta i hundra dagar innan man får ge ris till ett nyfött barn.
Hon har äntligen börjat få tänder.
Så jag gör det nu. Här, Tomi.
Det här är en dag som hela familjen borde fira tillsammans-
- och äta ris med azukibönor och hel, färsk fisk.
Men det kan vi inte. Du får nöja dig med det här.
Var nu lugn och stilla, Tomi.
Gråt inte, även om jag inte skulle komma tillbaka.
Om det händer...
blir den här mannen din fosterfar och uppfostrar dig.
Då så.
Du får förlora och jag bli kvar.
- Det är bättre så. - Vad menar du?
Isaburo, låt mig vinna.
För Tomis skull.
Nej. Det kvittar hur bra din stridsteknik är-
-eller hur väl du försvarar dig.
Jag tänker besegra dig och fortsätta till Edo med Tomi.
I så fall kommer jag att vinna.
Utan tvekan.
Jag kommer att vinna.
Tatewaki!
Du bär på tre personers kraft.
Yogoro, Ichi och Tomi.
Jag kunde aldrig ha vunnit.
Skynda dig nu. Bege dig till Edo med Tomi!
Tatewaki!
Tomi...
Tomi!
Tomi! Vi kommer inte till Edo.
Tomi!
Vi kommer inte till Edo.
Tomi!
Ingen kommer nånsin att få höra berättelsen om din far och din mor.
Tomi, det finns inget att göra åt det.
Men låt mig säga en sak.
Bara en sak.
Tomi...
När du blir stor-
-bli då en kvinna som din mor.
Och gift dig med en man-
-som är som din far.
Se till att du gör det.
Gift dig med en man som är som din far.
SLUT